Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Uram, a bőröndje.
Halló?
Gallo, szeretném, ha elhoznád Benitót, és nálad aludna ma éjjel.
Nagyon fontos vacsorám van.
A dadus megbetegedett, és anyám nincs Mexikóban.
- Ki beszél? - Gallo! Alicia vagyok.
Ne merj nemet mondani! Három hónapja nem láttad.
Tudnál ma este apa lenni?
Gallo?
Halló?
Jól van!
Eljönnél értem?
Mi? Hova menjek érted?
A reptérre.
Mi? Miért kell érted mennem?
Mert nem vezethetek, Alicia.
Miért nem vezethetsz?
Klonazepámot vettem be…
Kicsit túl sokat.
- Mindig ugyanaz a kifogás. - Most nem jók a reflexeim.
Hívj valakit a csapatodból, hogy segítsen!
Nem megyek érted. Felejtsd el! Nem megyek érted.
APAKALANDOK
Tudod, hogy ez a cucc elvékonyítja az agykérget, ugye?
Igen. De nem tudtam aludni.
És minek mentél Miamiba?
Miami. Mi dolgod volt ott?
Egy tévés vásárra mentem. És egy projektet is bemutattam.
- Mi? - Bemutattam egy projektet.
- Hűha! - Mi van?
És hogy ment?
Szarul.
Elmész Beniért, ugye?
- Igen… - Ötkor?
Igen, ötkor…
Várj, ötkor? Nem késő az a sulihoz?
Terápia, Gallo. Terápián van. Kedd van.
Ja, tudom.
Mi az? Én is a szülője vagyok.
Jó, hogy tudod. Te fizetsz érte.
- Átdobom a helyszínt WhatsAppon. - Király.
Hé, most, hogy nálad lesz,
megpróbálnál több időt tölteni vele?
Azt mondta, legutóbb, amikor segítettél a házijával, elaludtál…
- Gallo! - Mi van?
„A szomszéd taquitos al pastort csinált a kutyámból.”
Azt Carmen már megcsinálta.
Oké. „A fiam lóg óráról, és modern corridókat hallgat.”
Jó reggelt!
- Jó reggelt! - Laura csinált valami olyat.
Tényleg? Oké, van még egy.
„A nő távoltartást kér a férj ellen a rossz lehelete miatt.”
- Jó reggelt! - Helló!
- Dráma kell, nem? - Dráma?
Igen.
A drámához szükségünk van egy… egy anyára.
Egy Opus Dei anyára.
Egy Opus Dei anyára, aki megbetegszik és kómába esik.
És mikor felébred, a lánya valójában a fia.
- Remek, szuper! - Igen?
- Tartsd meg a nagyhétre! - Oké.
- Oké? - Igen.
A mai fellépők készen állnak. Kell még valami a műsorhoz?
- Tessék? - A mai műsorhoz, Gallo. A hentessel.
Igen. A fickó fia… Adj rá valami disznófejes pólót!
Valami aranyosat, amire az van írva: „Barát, nem étel.”
Oké. Malacfejes póló. „Barát, nem étel.” Tökéletes!
Kösz. Viszlát!
Szia, Gaby!
Jó reggelt, Gallo!
Kérem, üdvözöljék Ana Patricia del Moralt!
Hármas kamera, szélesre!
A LEGJOBB DOLOG A VILÁGON
Kicsit nyitnunk kéne.
- A mai témánk igen szaftos. - Kettes kamera, kövesd Patyt!
Don Eligióéknál
négy generáció óta mindenki hentes.
Egy nap Don Eligio azt látta,
hogy egy aktivistacsoport az összes áruját leöntötte zöld festékkel.
- Az apára! - Közelítek.
A csoport közepén, egyenesen a szemébe nézve José María állt.
Közelíts Patyra!
- A saját fia. - Nézd a reakcióját!
- Adjunk egy esélyt a családnak! - A közönségre!
- Mert a másikat megérteni… - Úgy!
…a legjobb dolog a világon!
- Menj a fickóra! - Oké.
Mondja, Don Eligio, hogy kezdődött ez az egész?
- Jó. - Még a festékes dolog előtt…
- A tiéd. - Ennyi?
- …szégyellte, ha velem látják. - Oké.
- Halló? - Úton vagy már Beniért?
Vagy elfelejtetted?
Tényleg azt hiszed, hogy elfelejtem?
Most erre tényleg válaszoljak?
Oké, rendben. Még valami?
- Csak ne késs el, légyszi! - Oké. Kösz.
Hahó!
- Gyere be! Csukd be az ajtót! - Persze.
- Benito, apukád az. - Oké.
- Jövök! - Jó.
Beni?
- Szia, Gallo! - Kész vagy?
- Még vécézek. - Jól van, menj csak!
- Helló! - Helló!
- Hogy vagy? - Jól.
Jól?
Emlékszel rám, ugye?
Emlékszel rám?
- Alicia barátnője vagyok. - Ó, igen!
- Diana. - Igen.
- Igen? - Igen.
- Segíts vele egy kicsit! - Hogyne.
Csak…
Már öregszik, szóval…
Hol van Benito?
A fürdőszobában.
- Jól van. - Igen.
Jó kisfiú.
Drága kisfiú!
Kedves srác, nem?
- Igen. - Mármint a problémáján kívül…
Milyen probléma?
Hát tudod.
Nem tudom.
Amiért terápiára járatjuk, ugye.
A pszichológusához…
Aliciával egy ponton úgy döntöttünk, elvisszük terápiára, és…
Nem, én a tanulásterapeutája vagyok.
Segítek neki a házi feladattal.
Támogatom bármiben, ami az iskolával kapcsolatos, de…
Már egy éve, Gallo.
Nos, már egy éve fizetem a terápiát, szóval tudom.
Igazából ellustult az iskolában, és kicsit aggódtam.
- Talán már jobban van. - Kérdezd meg tőle!
Ne beszéljünk most a suliról!
- Szórakozni fogunk, törpi. Igaz? - Nem tudom.
- Mondd el apádnak, hogy megy… - Köszönöm szépen.
- Örültem. - Már találkoztunk…
- Oké, törpi. - Szia, Diana!
Szia, Benito!
- Minden jót! - Kösz. Menjünk!
GABRIEL GAITÁN MARÍN DÍJA A LEGJOBB DOLOG A VILÁGON
Ne, Gallo!
Nem úgy volt, hogy kitakarítod a szobámat?
- Úgy néz ki, mint egy raktár. - Szándékomban állt.
- Felrobban a fejem. - Rosszabb, mint múltkor.
Nyugi, mindjárt elintézem. Kérsz valamit vacsorára?
- Igen. Pizzát. - Oké.
- Zuhanyozz le, amíg megjön! - Extra sajttal.
Cuccolj le a szobámban! Én itt maradhatok.
És pepperonival.
Most komolyan?
- Ez nagyon fincsi! - Undorító.
Csereüzletem van a japán hellyel a sarkon.
Szusi, de igazi szusi.
- Pfuj! - Okinavai stílusú.
Jó fej a tanárnőd, ugye?
Mármint kicsit fura, de jó fej.
- Na, mi lesz? - Hogyhogy?
Meg se kóstolod?
- Pizzát akartam. - Akkor azt kellett volna mondanod.
- Mondtam. - Beszélned kell, törpi.
Beszélnünk kéne. Beszélsz, meghallgatjuk egymást, és megértem.
Hogy megy a suli?
Jól.
- Van már barátnőd? - Nem, de tetszik egy lány.
- Ötödikes, a neve… - Bocs.
Bolas!
- Mizu, Bolas? - Mi újság, Gallo?
- Mikor véglegesítjük a miami projektet? - Most.
- A koncepció világos. - Igen.
Igen, egy valóságshow.
Egy cseppnyi komikum sincs benne.
Ahogy benned sincs, haver.
- Mi? - Ne aggódj! Bízz bennem, Gallito!
Persze hogy bízom benned.
Figyelj, ezt most… Mármint… Ezt ki kell rúgnunk a stadionból.
- Mint egy félpályás gólt. - Igen.
- Nincs más lehetőség. - Jó. Minden jót!
Neked is.
Szia!
Sok szerencsét…
a lánnyal, aki tetszik!
Jól van, szia!
Amikor felébredsz,
nem fogsz bosszankodni…
Ez az!
…ha az emberek a tévé előtt mászkálnak.
Megérted majd a tér megosztásának értékét.
- Közelíts! - Oké.
Varázslatos. Héctor!
Elfogadod…
- Úgy! - …hogy egy közösség tagja vagy.
BESZÉLNÜNK KELL VALAMIRŐL
Egy, kettő…
három.
Ébredj… fel!
Pontos vagy, mint mindig.
- Minden rendben? - Ja, minden oké.
Jó kis hely, ugye?
Igen, szép.
Csak itt van okinavai stílusú szusi a városban.
Beszéltem a tulajjal. Csereüzlet.
Hetente háromszor.
Értem.
Bocs, ma még nem ettem.
- És… - „Felrobban a fejed.” Igen.
Hogy ment az a fontos vacsora?
Jól, nagyon jól.
- És Benivel? - Jól. Minden jól ment a törpivel.
Szuperül. Ana!
Hoznál egy menüt a hölgynek?
- Ettél már? - Nem vagyok éhes.
- Egy keveset? - Nem, kösz.
- Kösz. Igen. - Biztos?
Várj, ezt kikapcsolom. Megőrjít.
Népszerű vagy ma.
Emlékszel a Happinessre?
Az ügynökségre, ahol tíz évig dolgoztam?
Meghívtak egy találkozóra, vagyis partira, és…
Nem akartam elmenni, de igent mondtam. És most mindenki írogat nekem.
Remek.
Nem találkoztam senkivel az ügynökségtől, ugye?
Azért kértem, hogy találkozzunk, mert aznap felmerült egy fontos dolog.
És mi?
Felajánlották a madridi tanácsadó cég vezetői posztját.
Hűha!
Ez óriási.
Igen.
Igen, de oda kell költöznöm.
Biztos nem kérsz szusit?
Benivel.
Benivel kell odaköltöznöm.
Igen, nyilván magaddal viszed Benitót.
Mindig azt terveztem, hogy elviszem Európába.
Szerintem imádni fogja Madridot.
Ana, rendelhetek egy üveg szakét?
Hidegen vagy melegen?
Melegen.
Mi van a mellkasodban, Gallo?
- Mi? - Nem, mármint ott, belül.
Mi van ott? Tofu?
- Mi van a szíved helyén? - Nem, nem értem.
Azt mondom, hogy elviszem a fiadat, hogy a világ másik felén éljen,
és te a szakéról meg a szusiról beszélsz.
- Mi a franc van veled? - Nem, veled mi van?
Mégis mit mondjak? Hogy nem viheted sehova?
Szeretném, ha kimutatnád az érzelmeidet.
- Csak egy kicsit. Le se szarod. - Oké.
Hívjam az ügyvédet, és kérjem tőle, hogy ne vihesd sehova?
Nem, hé…
Köszönöm.
- Szeretnélek megérteni. - Mármint mit?
Miért vállaltad el Benito felügyeletét?
Hát megint itt vagyunk!
Nem, komolyan kérdezem.
Mert mindketten ezt akartuk. Azt hitted, magadra hagylak?
Legalább Benito nem várna mindig rád.
- Benitót hagyd ki ebből! - Róla beszélünk.
Nem. Rólad beszélünk. Te vársz mindig valamit.
Nem. Esküszöm, évek óta nem várok tőled semmit.
Tökéletes. Semmit sem várunk egymástól.
Tökéletes kapcsolat.
Szereted őt?
- Micsoda kérdés ez? - Komolyan.
- Szereted? - Mindent megtettem érte.
- Persze hogy szeretem. Ő a fiam. - Biztos, hogy a tiéd?
Tessék?
Mit mondtál?
Bocs, nem mondtam semmit.
Majd később beszélünk, jó? Most mennem kell.
- Majd később beszélünk. - Mi?
Sajnálom.
Alicia!
- Alicia! - Valaki hívjon segítséget!
Hívjanak orvost!
Ne mozdítsák! Ne…
Valaki hívjon mentőt!
Mindig mindenben ő volt az első.
Igaz?
Sajnálom.
Elmegyek.
Amikor egy kicsit idősebb voltam nálad,
az apám…
Figyelj!
Törpi!
Minden rendben lesz. Ígérem.
Elena!
Nagyi!
Hogy vagy, drágám?
Jól vagyok.
Beszélgettünk apáddal, és úgy gondoltuk, hogy egyelőre az lenne a legjobb,
ha néhány napig velem maradnál.
- Jó lenne így? - Igen.
Végül is a nagyi háza jobban tetszik, nem igaz?
Gyere!
- Viszlát! - Jól van.
GENETIKAI LABOR – KERESÉS
Nyugalom, hölgyeim!
- A legfontosabb… - Nem hasonlítanak.
Igen, de testvérek.
- …hogy kihez kötődik a cica. - Jó, igen! Vedd szélesre!
- Úgy, igen. - Menjünk rá!
- Közelíts rá! - Nézze, milyen boldog!
Szép.
Az a lényeg, hogy ő boldog legyen. Hogy jól legyen.
Velem.
Igen, de az ő boldogságáról van szó.
BIOLAB – VIZSGÁLATI EREDMÉNY
Honnan van ez a macska?
Megvan.
Akkor szünet? Gallo?
APASÁG: NEGATÍV
Vágjam be a reklámot?
Gallo? Mi legyen?
Gallo?
Gallo!
Szia, drágám!
- Mit keresel itt? - Szia, törpi!
Meghalt a nagyi.
Dehogyis!
Nem, érted jöttem, hogy…
Nem tudom, hogy együnk valamit.
Mit szeretnél?
Hamburgert.
Oké, csak semmi szusi. Menjünk!
- Minden oké? - Igen.
- Igen? - Igen.
Szóval apa-fiú beszélgetést akarsz.
Igen.
Figyelj, azt akarom mondani, hogy…
Nagyon fontos, hogy ezt megértsd.
Tudod, amikor valami fáj, de végül is a te érdekedben történik.
Mint…
Mint például az oltás.
Fájt az oltás?
Nagyon fájt a karom, de pár nap múlva elmúlt.
De aztán a karom elfertőződött. Le akarták vágni.
Oké. Pontosan erre gondolok.
Ennek meg kell történnie.
Talán fájni fog, de a te érdekedben történik.
Mint az oltás.
Oltás? Mi ellen?
Ellenem.
Mi?
Gyere ide!
Nem én vagyok az apád.
Ez nem fájt.
Oké, szóval…
Akkor ki az apám?
Nem tudom. Anyád nem mondta el.
De ez nem változtat semmin. Figyelj!
- Akárhányszor találkozhatunk. - Nem változtat. Sose voltál az apám.
Szia, drágám!
Ma este egy megdöbbentő és megrázó történetet mutatunk be.
Egyrészt itt van Gabriel, azaz Gallo.
Keményen dolgozó férfi, egy tízéves kisfiú apja,
aki most tudta meg, hogy nem is ő az apa.
Másrészt itt van Alicia,
aki a hazugság mögött áll.
Adjunk egy esélyt a szerelemnek, mert szeretni valakit…
… a legjobb dolog a világon!
Rendben, Alicia. Mondd,
gyanítottad, hogy Gallo nem Benito apja?
Gyanítottam.
Megdöbbentő!
- Akkor miért nem…? - Miért nem mondtad el?
Mert gyereket akartam veled.
Miért velem?
Mert mindig is egy
jó embert láttam benned.
Oké, a dolgok nem működtek köztünk,
de nem úgy kellett volna Benit megvédenem, hogy távol tartom tőled.
Szüksége van rád.
Tudom, hogy a férfi, akit láttam,
az a rendkívüli ember
még mindig benned van.
MEREV
- Josefina az, asszonyom. - Igen.
Gyere be!
Asszonyom, látogatója van.
Mi van, Gabriel? Látni akartál.
- Kösz, Alison. - Elnézést!
Nincs sok időm. Öt perc múlva megbeszélésem lesz.
Ne aggódj, nekem sincs sok időm. Van mit csinálnom, de…
Nem beszéltünk a történtek után, szóval…
nem volt ez könnyű.
- Nem tudom, Benito mondott-e valamit. - Semmit.
Még valami?
„Még valami”? Még nem is mondtam semmit.
- Hogy érted? - Még nem említettem semmit.
Akkor mondd!
Csak azt akartam mondani, hogy mielőtt Alicia…
Mondott valamit, és én elvégeztettem a szükséges vizsgálatokat.
- Vizsgálatokat? - Igen.
Milyen vizsgálatokat?
Mi történt? Kranky!
Ne!
Kranky!
Mi történt?
- Hogy tört el? - Nem tudom.
Ha bármi történik a kicsikémmel, mindenkit kirúgok!
- Mi? Nem, asszonyom… - Nem, ez nem lehet…
Szia, Gallo!
Mit keresel itt? Miért nem vagy a suliban?
Elmondtad neki?
Nem. Most akartam elmondani…
- Nem akarom, hogy elmondd. - Oké.
- Nem mondok semmit. - Tudni akarom, ki az apám.
Segítened kell megtalálni.
Figyelj, törpi!
Tudom, hogy ez fontos neked, de ez nem ilyen egyszerű.
- Nem is tudom, hol kezdjem. - Én igen.
- Tessék. - Mi ez?
Anya mobilja.
- Mit csináljak vele? - Nézd át!
Biztos van valami nyom. Ez a kód.
Mint egy kis háromszög. Mint egy házikó.
Oké. Figyelj!
Nem lenne jobb megkérdezni a nagyit? Ő talán tudja.
- Szégyellem megkérdezni. - Értem, de muszáj…
Törpi, nehéz napom van, és nekem is vannak problémáim.
- Problémáid vannak? - Igen, vannak.
Nekem nincs se apám, se anyám.
Ez igazi probléma.
- Lélegzik… - Adolfo, hívd az állatorvost!
- Megmozdította a karmát. - Drágaságom!
Mondd el, hol fáj!
- Leticia! - Te voltál?
Igen, és tehetek rosszabbat is.
- Hozz zellert, hogy megnyugodjon! - Zellert!
Szia, Alicia! A városban vagyok.
Tudom, hogy rég volt már, de látni akarlak.
A memoáromat írom, és benne kell lenned.
Állandóan a gyönyörű testedre, a szemedre, a kezedre gondolok.
Szeretném, ha segítenél szavakba önteni a találkozásainkat.
Tudom, hogy adósod vagyok, és kész vagyok felelősséget vállalni azért, ami az enyém.
Szeretlek.
Hű! Elég túlfűtött üzenet, nem?
Ugye? Hoztam walkie-talkie-kat, hogy beszélhessünk egymással.
Ez az enyém, ez a tiéd.
Azta! Rózsaszín? Kitől kaptad ezeket?
Tőled, amikor kivették a mandulámat.
Tényleg. Mármint… menők, igaz?
Nem tudom, jó minőségűnek tűnnek.
- Jó a vételük? - Nem tudom. Sosem próbáltam.
- Ma letesztelem őket. - Oké.
Én Pari vagyok, te Gombi. Rendicsek?
Jó a memóriád, mi?
Pari nyomozó hívja Gombi nyomozót. Vétel.
- Itt Gombi. - Azt kell mondanod, hogy „vétel”. Vétel.
- „Vétel.” Vétel. - Na jó…
Nem hagyhatod el a parkot. Oké?
- Oké? - Oké.
Kapcsold be!
Menjünk!
Tíz-négy.
Hallasz, Gombi? Vétel.
Igen. Bocs.
Elnézést, Pari úr, tíz-négy, hallom.
Szerintem nem jó ötlet, hogy külön sétálunk itt a parkban.
Nyugi, Gombi! Jól vagyok.
Kérdezhetek valamit? Vétel.
Mondja, Pari úr!
Amikor megszülettem, tudtad, hogy nem vagy az apám?
Vétel.
Nem.
Nem… Nem tudtam. Vétel.
Akkor miért nem ünnepeltük soha az apák napját?
Vétel.
Törpi, az csak a gringók kapitalista találmánya a gyerekeknek.
Pari úr? Tíz-négy?
Benito!
Benito?
Hé, Benito! Hol vagy?
Válaszolj!
Hé, törpi! Mi a helyzet?
Tetszik?
Igen.
Igen, tetszik, csak hát…
Ez az ő anyukája.
Örülök, hogy megismerhetlek.
Ezek az ő szemei.
Elnézést!
Federico Alcántara.
Én festettem le őt.
- Gallo. - Gallo.
Gallónak hívnak, én vagyok a…
Gyertek velem! Szeretnék mutatni valamit.
Hogyne.
Drágám!
Menjünk!
- Elnézést! - Menjenek csak!
Hűha!
Azta!
A mindenit!
Tudtam, hogy Alicia különleges, de…
Bocsánat.
Federico…
Szóval… Benito és én…
Mármint a festményeket elnézve elég nyilvánvaló, hogy Aliciával
szoros kapcsolatod volt.
Ő volt a múzsám.
Újra és újra lefestettem.
És minden alkalommal olyan volt,
mintha egy teljesen más személy lett volna.
Anyukádnak nagyon összetett szépsége volt, fiam.
Ne haragudj, nagyon megindító, hogy itt vagy.
Nem, semmi baj.
Színtiszta fény vagy, Benito! A francba is!
- Színtiszta fény vagy! - Igen.
- Igen, színtiszta fény. - Tiszta fény!
Igen.
Figyelj! Benito és én…
Csak szeretnénk tudni…
Benitóval azt szeretnénk tudni, hogy…
Hogy szexeltél-e az anyukámmal.
Azért hoztad ide ezt a gyereket, hogy megkérdezd, lefeküdtem-e az anyjával?
- Miközben a feleségem a nappaliban van? - Nem… Vagyis talán de.
Nos, akkor tisztázzuk, hogy Alicia csak az inspirációm, a múzsám volt!
Semmi több. Oké? Világos?
Igen? Semmi több.
Ez tiszteletlenség.
Dühös vagyok.
A világ a pornográfia miatt megy tönkre! És a közösségi média miatt.
Az emberek folyton a mobiltelefonjukra tapadnak,
ami megöli az utolsó három idegsejtjüket, és tönkreteszi őket.
Robotokká válnak!
Tudjátok, mi kell a világnak?
- Mi? - Művészet!
Mindig is kísértett a stigma, hogy a művészetem a perverzióhoz kötődik!
Ha ránézel egy nőre, mit látsz? A testét?
Hát én nem! Én a lényegét látom. Én nem látok meztelen nőket!
Nem látom őket!
Látsz itt meztelen nőt, kölyök? Látsz meztelen nőt?
Oké, bocs.
Ez nem egy kupleráj, haver!
Ez egy templom!
- Menjünk! - Egy rohadt templom!
- Futás! - Ez egy templom!
- Fuss! - Egy templom!
Az alany nem az apa. Ismétlem, nem ő az apa.
Vettem!
Oké, mozgás!
CASA ALCÁNTARA MŰVÉSZETI GALÉRIA
Menjünk!
Jól van. Nyomjuk!
Igen!
Az ajtó.
DEUX TÁNCAKADÉMIA
Az ajtó.
Nem, várj!
Mi ez már, Sami?
Az ajtót fél kézzel nyitjuk, és mindkettővel csukjuk!
Kinyitja, és azt mondja: „Itt vagyok!”
Becsukja: „Többé nem látsz engem.”
„De nézd, visszajöttem!”
„De most elmegyek!”
Gyerünk, érezd! Gyerünk!
Alicia a 2009-es Master Class csoport tagja volt.
Mi lenne a kérdés?
Nem, csak hát a törpivel, ugye,
végigmegyünk az anyja életén, és egyre többet akar tudni.
Azokról, akiket ismert, meg minden.
Persze. Értem.
Hallottunk egy hangüzenetet, elég magánjellegűt, amit te küldtél neki.
Nagyon felkeltette a figyelmét.
Így szólt: „Dögös, bébi. Dögös. Hehe.”
Mire vagytok kíváncsiak?
Alapvetően milyen kapcsolatban álltál vele?
Nagyon jó volt a kapcsolatunk.
Bátorított, hogy folytassam a balesetem után.
Nagyon közel álltunk egymáshoz.
Alicia volt a legjobb, ami történhetett velem.
A fénykoromban ismertem meg.
A Broadway felé tartottam, lóháton, diadalmasan!
De aztán a póni megpördült, és megzavarodtam.
Leestem, és eltört mindkét térdem.
- Hűha! - Igen.
Mi pördült meg?
A póni. A póni megpördült, én leestem, és eltörtem mindkét térdemet.
Bocs. Azt hittem, az csak a siker metaforája.
Bocs, folytasd!
Sok időt töltöttünk együtt. Sokat segített nekem.
Bátorított, hogy tartsak táncórákat.
Igen, sose gondoltam volna, hogy ilyen hihetetlen lesz.
Olyan, mintha örökséget építenék.
A tudás átadása páratlan élmény.
Igen, páratlan. De amit az örökségről mondtál…
Azt akartuk tudni, hogy…
Igen, tudom, mit akartok. Hogy mit akarunk. Igen, tudom.
- Igen? - Igen. Azóta, hogy beléptetek.
Láttam a szemében.
A tűz a tekintetedben.
Ahogy jár.
Te meg én bezárjuk a kört.
Megfizetem az adósságot, amivel tartozom az anyjának.
A hónap végén indul a gyerektánctanfolyam.
Szeretnénk, ha csatlakoznál.
Gyönyörű dolog látni, hogy valaki hogyan vág bele a táncba.
És ha elhoznád egy barátodat, egy áron ketten jöhettek!
Mi valami másért jöttünk.
- Csak azt akartuk… - Menjünk, Gallo! Már megmondta.
Még beszélek a…
- Bocs. Kösz. - De akar táncolni, nem?
- Igen. - Látom a szemében!
Akarja!
Nem ő az apukám.
Pari, egy kicsit profibban kell csinálnunk, oké?
Sok minden nem áll össze, de kicsit le kell higgadnunk.
Nem akarok olyan apát, aki leesett egy póniról.
Ilyet még te se csináltál.
Igen, tudom, de az apák…
Nem te választod őket. Azt kapod, amit kapsz.
Megkereshetnénk a fickót, aki itt átöleli?
Hadd nézzem!
Mi az?
Erik Rubín nem az apád.
Miért nem?
Mert kopasz. Nézz rá!
Én is kopaszodom.
Te nem kopaszodsz. Tízéves vagy.
Figyelj, törpi!
Tudom, hogy most nehéz időszakon mész keresztül.
Oké? De el fog múlni.
Hadd mondjak neked valamit!
Azt mondják, ha a fej szomorú, a haj nyaralni megy.
Tehát most az a dolgunk,
hogy mosolyra fakasszuk a fejet, hogy a haj visszajöjjön, és kész.
Holnap megkeressük Erik Rubínt. Mit szólsz?
- Oké. - Ez így jó lesz?
- Igen. - Ökölpacsi!
Csináld rendesen!
Mi ez?
Honnan tudod, hogy Erik itt lesz?
Egy műsort forgatott odabent, úgyhogy megpróbálok bejutni, jó?
Te pedig maradj itt!
Ha látod, hogy megjön, szólj! Oké?
- Sok szerencsét! - Kösz.
Képzelje el, ha beengednék bárkit, aki beesik! Nem tehetem meg.
- Nem is kell rajta lennem a listán. - Biztonsági okokból.
Barátok vagyunk. Megbeszéltük, hogy találkozunk.
- Miért nem máshol? - Nem rajongó vagyok. Producer.
- Gabriel Gaitán? Ismerős? - Uram…
- Ez hamisnak tűnik. - Pari nyomozó hívja Gombi nyomozót.
- A célpont egy furgonnal érkezik. - Vettem!
Kösz.
A semmit.
Megtennéd nekem? Kösz.
Erik!
- Erik! Hé, tesó! - Hé, haver! Hogy vagy?
- Mizu? - Most nem. Késésben vagyok.
- Beszélnünk kell. - Nem fog menni, tesó.
- De ez fontos. - Bocs, haver.
Nyugi! Oda nem mehetsz be!
Nyugi!
- Erik! - Nem mehetsz be.
A telefonom, te idióta! Ráléptél.
Mi az?
Mi van?
- Na? - Nyugi!
Na jó.
A francba… Ne!
Ne aggódj, törpi, kitalálunk valamit.
Oké?
Oké.
De a bácsi azt mondta, nem lehet megjavítani.
Nem, tudom, hogy az nem ugyanaz, de mi van a táskádban?
Mi van benne?
Egy vadonatúj telefon, elég tárhellyel, hogy minden játékot letölts.
Különben is, miért dolgozom? Hogy mindened meglegyen, ugye?
Megadom a telefonszámomat.
Oké, nem adom meg, mert lemerült.
Hé! Mit szólnál egy AirPodhoz?
Nem maradt róla semmim.
Azt majd meglátjuk.
Ardente Pizzéria, jó estét!
Helló, pizzát szeretnék rendelni.
A szezonálist ajánlom, spenóttal és felvágottal.
Pepperonival.
- Pepperonival, kérem! - Oké.
És extra sajttal.
Remek választás, uram.
Maradjon a vonalban!
Zuhanyozz le, amíg várunk!
- Készpénzzel fizet? - Igen.
- Házhoz szállítás? - Igen.
Átkapcsolom, hogy felvegyék az adatait, uram.
Mi ez?
- Ne… - Mi az? Nézd!
Nézd csak!
KISFIÚ – ÉLETEM LEGSZEBB NAPJA
Ki ez itt?
- Én. - Kábé hány évesen?
- Három? - Kicsit több.
- Három és fél? - Pontosan.
Mutatok egy képet. Lássuk, milyen jó a memóriád!
Mi történt aznap?
Kaptam egy új biciklit.
- Nagyon megütöttem magam. - Pontosan.
- Annyira menő volt! - Várj!
Mindjárt jövök.
- Halló? - Gallo, mi van már?
- Folyamatosan hívtalak. - Volt egy kis gond. A telefonom…
- Rommá aggódtam magam. - Mondom, lemerült a telefonom.
- Hozd vissza Benitót! Holnap suli lesz. - Oké. Kösz.
A nagyi volt az.
Gyerünk! Nyomás! Így, ahogy vagy.
Basszus, a nagyi idegbeteg! Nem lehet szót érteni vele.
- Mizu, Gaby? - Szia, Gallo!
Szólok, hogy áttették a műsorod helyszínét.
Helyszínváltás?
Igen. Helyszínváltás.
- Mit nevetsz ezen? - Nem, nem nevetek.
Vicces, hogy én vagyok az utolsó, aki megtudja a helyszínváltást, oké?
- Ez csak figyelmeztetés. - Oké.
Ne feledd, hogy nekem dolgozol!
- Oké, mi az új helyszín? - Ez nem fontos, Gallo.
- Legalább megtudhatnám, melyik hely? - Nyugi, Gallo!
Nyugodt vagyok.
- Hé, ne kiabálj velem! - Én nem…
- Nyugi! Most mennem kell. - Nem, én… Gaby!
Gaby!
Ez a némber…
Felrobban a fejem, kicsit nehéz napom van.
Beszéljünk Dianával, mondjuk el neki!
És ha megkérdeznéd tőle, de anélkül, hogy észrevenné?
Ez szottyos. Nem szeretem, ha szottyos.
- Két Unikornis turmix? - Igen, kösz.
- Köszönöm. - Jól néz ki, mi?
- Helló! - Héctor!
- Örülök, hogy látlak! - Hé, mi újság?
- Ezer éve! Hogy vagy? - Csak erre jártam.
Micsoda meglepetés!
- Ülj le! Bocs. - Köszönöm.
Bocs. Ő Héctor, egy jó barátom.
Diana, Héctor.
Nagyon…
Nagyon örvendek!
Nyugodtnak érzed magad.
Nagyon nyugodtnak.
Az izmaid elnehezítő álmosságot éreznek.
Engedj be!
Engedd, hogy a hangom elvezessen…
a végtelen…
mélységbe…
Mi bajod van, seggfej? Láttad? Hozzám akart érni!
- Bocs… - Mi a fenéért akart hozzám érni?
Sajnálom, Diana.
- Ha nem működik együtt, nem megy. - „Együttműködni”?
- Ki akarta szúrni a szemem. - Semmi baj. Héctor, hagyd abba!
Így nem megy, Gallo.
- Bocs. - Én nem így dolgozom!
- Bocs. - Hogy érted, hogy dolgozol?
Meg akar átkozni? Ne is nézz rám!
Nézd meg!
- Elmagyaráznád, mi volt ez? - Bocs.
- Mi az, hogy „bocs”? - Bocsánatot kérek.
Egyre bonyolultabb a helyzet. Benito és én…
Tudod, ki az apukám?
Ez valami vicc, ugye?
Elég, Gallo!
Alicia elmondta a baleset előtt.
Elvégeztettem a teszteket, és igen. Így van.
A DNS-vizsgálat negatív lett.
Nem a te fiad?
Esküszöm, Alicia nem mondott semmit. Soha nem mondott nekem semmit.
Képzeld el, mit érzek most… Hát még Benito!
- Gallo, nem is tudom… - Segítened kell.
Az utolsó nyom Alicia telefonja volt, de leejtettem, és összetört.
Ez volt az utolsó bizonyíték.
Oké.
Hadd gondoljam át!
Átgondolom.
Ezért hívtad azt a fickót? Hogy ezt tedd velem?
- Csak úgy… - Nem, bocs.
- Kiszúrta volna a szemem! - Kérj bocsánatot!
- Bocsánat. - „Bocsánat.”
Elképesztőek vagytok.
Semmi kreativitás nincs egyikőtökben se.
Nem kell hipnotizálnotok.
- Jó estét! - Igen?
Gabriel Gaitán?
Mi ez?
Én csak kiszállítom.
„Ez nem valamiféle kiengesztelés.
A feleségem vett rá,
és Alicia is azt szerette volna, hogy a fia megkapja.
Üdvözlettel: Federico.”
GABY HANGÜZENET
Nem tudom, mi van veled, de elhanyagolod a munkádat.
Át kellene gondolnod a prioritásaidat.
Szerinted bántani akart?
Nem, hát… Őszintén, nem tudom. Sok rossz ember van a világon.
Nem beszélhetek a nevében, de…
- Rólam beszél. - Rólad?
A zaklatásra nincs mentség.
Zaklatás?
- Mit csináltál? - Nem, csak odamentem hozzá, és…
Most mit mondjak?
Testvérem, ha ezt nézed, menj el terápiára! Az élet lehet jobb is.
Megbocsátok neked.
- Kösz. - Oké, bocs.
De nem kis dolog, hogy ő megbocsát neked.
De komolyan.
- Kávét? - Nem. Vizet.
- Teát? - Nem, csak vizet.
Ez összehangolja a csakráidat.
- Jó a víz. - Valami ilyesmi.
- Csak vizet? - Igen.
- Biztos? - Igen.
Oké, figyelj! Azért hívtalak fel, mert gondolkodtam.
Azt hiszem, tudom, ki lehet az apa.
Ki?
- A pszichológus. - Pszichológus?
- Alicia pszichológusa. - Alicia kavart a pszichológusával?
A pszichológus mindegyik páciensével kikezd, ez más.
Remek.
Jó a fickó munkamorálja, alaposan kiismeri a pácienseit.
Bocs.
Szóval…
Ha nem ő az, akkor tudja, ki. Alicia mindent elmondott neki.
Csak ez a manipulatív görény Tepoztlánba költözött. Nem tudom, mikor.
Legalább nem kell látom a rusnya pofáját.
De kell. Ki kell préselned belőle az igazságot.
Nem, nekünk kell kipréselni belőle az igazságot.
Nem. Figyelj, nem…
Ez nem könnyű nekem, Diana. Mármint…
Ott a gyerek, a munka…
A munkám nem fogja megcsinálni magát. Ott kell lennem.
Nem tudom. Talán…
Talán egy kicsit el kéne engednem magam, és hagynom, hogy egy nő segítsen.
Aki… szóval…
Hagyni, hogy segítsen nekem.
Nem, megértem. Tényleg.
Nem tudtam, hogy ez ilyen nehéz.
- Tényleg az. - Igen.
Pato?
Szerinted könnyű a matek?
- Nem. - Nem, igaz?
- Nem. - Szerinted?
Nem.
És ha neked nem könnyű, miért nem küldesz el az iskolába,
hogy megírjam a dolgozatodat?
Miért nem csinálom meg a házidat?
Miért nem én megyek Tepoztlánba, te meg fizetsz, és ennyi?
Mert az élet azért adta a matekot, hogy szembenézzek vele.
Nem azért, hogy megfutamodjak. Vagy tévedek? Javíts ki!
Nem tévedsz. Kérsz kávét?
Cukor nélkül. Kösz.
Imádom a srácot. Megyünk Tepozba?
Kösz.
Tepozba megyünk!
És mit fogsz mondani neki?
Hát az igazat.
- Te mit akarsz mondani? - Nem tudom.
A terapeutáknak nem szabad felfedniük a páciensek titkait.
És ha mentalizmust használnánk?
- Mit? - Mentalizmust.
Érintsd meg a szádat, aztán a szívedet! Akkor a másik fél az igazat mondja.
Őrület!
Száj, szív?
Hogyan?
- Próbáljuk meg! - Mint valami fura szekta, de mondhatnád…
- Oké. - Elképzellek ott.
- „Helló…” - „Mizu? Ki a fiam apja?”
Mi van Tepozban?
- Mi? - Mi van Tepozban? Nem emlékszem.
- Tepozban… - Hippik.
- Sok.
A Tepozteco. Azt mondják, hogy a Tepoztecóról ufókat lehet látni.
Ki mondja ezt?
- Nem, vannak is. - Tényleg?
- Tizenegy évesen láttam egyet. - Hát persze.
- Miért nevetsz? - Nem…
- Komolyan. - Igen?
- Menjünk oda! - Igen!
Nem akarsz odamenni, mert nem hiszed el.
- Egy, kettő, három. - Kettő, három.
- Menjünk! - Menjünk!
Oké! Mit szólnátok egy túrához?
- Komolyan? - Igen.
ÜDVÖZÖLJÜK TEPOZTLÁNBAN!
- Várj! - Mi az?
Mindegy.
- Helló! - Helló!
Hogy vagy?
Canek itt van? Lennek hozzá pár kérdésünk.
Nem. Nem lehet.
Meditál. Kérte, hogy ne zavarják.
Meditál?
Ilyenkor?
Jó. Nézd, elég messziről jöttünk. Mexikóvárosból.
Egy régi pácienséről szerettünk volna kérdezni.
- A neve Alicia Ugalde. - Ali… Ki?
- Alicia Ugalde. - Alicia Ugalde.
Fogalmam sincs.
Ezt talán nem az ajtóban beszélnénk meg. Esetleg…
Ha talán…
beengednél minket, és beszélhetnénk vele öt percet?
- Működik. - Bocs, ez kínos.
Annyit akarunk tudni, hogy lefeküdt-e Aliciával.
Mindig elég intim viszonyba kerül a pácienseivel.
- Talán ő az apja… - Nos…
…ezért akarunk beszélni vele.
Miért mondod, hogy minden páciensével szexel?
Hát nem?
Jaj, nem! Én nem a páciense vagyok.
Nem? Bocsánat. Akkor ki vagy?
- A pszichológusa. - Á, értem.
- Azért van rajtad az inge… - Bocs, ez ő?
Mi?
- Igen. Ez téged nem érint. - Nem mehetsz be.
- De igen. - Hé, mi bajod?
Enrique Vega!
- Hogy ki? - A Happinesstől!
A golyóim!
Szedd rendbe a csakráidat! Tudom, ki az apád, Benito.
A neve Enrique Vega.
Nem más, mint a Happiness ügynökség tulajdonosa.
Tarthatnánk egy szünetet? Ez a hely bűzlik a kopáltól.
Persze.
Oké… Mi az a kopál?
- Az egy UFO? - Melyik?
Az!
- Az egy madár. - Hol?
- Ott. - Ott.
Ha földönkívüli lenne, mit kérdeznél tőle?
- A nevét. - Szerintem nem beszélnek jól spanyolul.
Akkor hogy hívta meg őket Carmen Salinas?
Ők mind színészek voltak.
Földönkívülinek öltöztették őket, de mindegyikük…
- Mindegyik? - Nem mindegyik.
- Mindegyik. - Kizárt. Amelyik…
Amelyik azt mondta:
„Hülye, a hajam, te idióta!” Az nem…
- Kizárt. - Ha kétségeid voltak, a vérfarkas is.
- Színész volt. - Kizárt.
- De, esküszöm. - Kizárt.
Csak azok az érzelmek igaziak, törpi, amiket a történetek kiváltanak bennünk.
A végén mindannyian rájövünk,
hogy csak emberek vagyunk.
Mondj egyet!
- Mit? - Egy sztorit.
Miről?
- Annyit tudsz! - Most is mindenféléről beszélünk.
- Várj, van egy! - Halljuk!
Volt egy jó barátom, aki csak hátrafelé tudott menni.
- Miért? - Csak hátrafelé ment.
- Hogyan? - Miért?
Nem tudom. Felállt, aztán csak úgy…
- Kérdezz bármit! - Hogy hívnak?
„A nevem Javo.”
- Kérdezz még! - Hány éves vagy?
„Harminchét éves vagyok.”
Utolsó kérdés. Gyerünk!
Mennyi 91 négyzetgyöke?
Most megfogott. Ezt még nem is tanítottam neki.
Mit csinálunk holnap?
Földönkívülieket nézünk.
Ne, hagyd így!
Biztos?
Hegyeket akarok látni holnap reggel, és ufókat.
Hol van most a barátod?
A barátom?
Elutazott, aztán csak úgy ott maradt.
Ott leszek, ha kell valami, oké?
Aludj csak, törpi!
- Alszik. - Kérsz bort?
Azt hiszem, erre a kérdésre sosem lesz nem a válasz.
- Igen vagy nem? - Igen.
- Túlagyalod a dolgokat. - Igen.
Úgy!
Még egy kicsit!
Ez az. Kösz.
- Tessék! - Kösz.
Amikor kicsi voltam, mindig ilyet akartam.
- Igen? Ezek… - Aha.
A nevük Pari és Gombi.
Ők az alteregóink.
- Nos, az alteregóitokra! - Egészségedre!
Csak egy dolgot szeretnék mondani. A túra után saját walkie-talkie-t akarok.
- Csini névvel, meg minden. - Vagyis…?
Nevezd el te! Te találtad ki ezeket a neveket.
- Honnan jöttek? - Hát…
Úgy hangzik…
Nem. Tudod…
Hát, amikor Benito kicsi volt,
csináltam neki walkie-talkie-kat egy paradicsom-
és egy gombakonzerv dobozából.
- Azta! - Nem emlékszem.
Imádta őket, és…
Igen, bárhová ment, magával vitte Parit és Gombit.
Kérdezhetek valamit?
Na?
Miért távolodtál el ennyire Benitől?
Basszus!
Hát… Először is, szerintem…
A válásnak sok köze volt ehhez.
És az anyagi stressznek is.
És még?
Tudod, Alicia mindig próbált beszélni velem erről, és…
Semmi. Csak úgy megtörtént.
Néha eltűnődöm azon…
Nem tudom. Talán Alicia nem találta meg bennem, amit keresett.
- Talán az ügynökségben találta meg… - Happiness.
Nem hiszem.
Nem tudom, de…
Én értem, miért távolodtál el tőle.
Nem érezni könnyebb.
Azt hitted, jobb, ha távol maradsz, és ez bántotta Aliciát.
Nem tudom.
Nem mondta el, nem magyarázta el, miért hagyta ott az ügynökséget.
Most már értem.
Fura. Akárhányszor szóba került a Happiness…
Említett valamit valami partiról.
Furán érezte magát miatta. Kényelmetlenül.
- Nyilvánvaló volt… - A parti.
- Milyen parti? Mi? - A parti.
A buli. Enrique ott lesz.
Megvan!
- Igen. - Ki kell derítenünk, hol lesz.
Igen, menjünk…
- Bocs… - Minden oké?
Igen, fel kell vennem.
- Bocs. - Nem, menj csak!
- Halló? - Szia, Gaby! Mi a helyzet?
Csak szólni akartam, hogy megvannak a Celebrity Sentôsha jogai.
Ez egy japán valóságshow.
A legjobb dolog a világon helyett fog menni.
Tessék?
Törlöm a műsorodat, Gallo.
A jogi csapatom majd keresni fog.
- Jó reggelt! - Jó reggelt!
- Kávét? - Kicsit rázós ez a reggel.
Felhívtak. Miamiba kell mennem.
- Mi? - Délután repülök. Találkozóm van.
- Nagyon fontos. - Tepoztecóba megyünk.
- Benito már készül. - Talán ez az utolsó esélyem.
- Különben is, nem… - Nyugi! Nem értem. Mi?
- Mindjárt megtaláljuk, ugye? - Kit?
Az ap…
Mármint az apát. Az igazi apja talán majd elviszi…
Beni a te…
Beni…
- Nem úgy értettem. - Mi elmegyünk, ne…
A francba!
Sajnálom, felrobban a fejem.
- Úgyis itt akartam hagyni a kocsit… - Nem… Elmész?
Ha a körülmények mások lennének, talán…
Elkaszálták a műsoromat, úgyhogy munkát kell találnom.
Tedd, amit kell!
- Mennem kell. - Tedd, amit kell!
Hé, bocs!
ÉRKEZÉSEK
Köszönöm.
- Helló! - Helló!
Szia! Most adtam le Benitót a nagyinak.
Remélem, jó utad lesz Miamiba, és megkapod a munkát.
Megkezdjük a beszállást a Miamiba tartó 702-es járatra.
Az egyes csoport utasai fáradjanak a hatos kapuhoz!
A második és harmadik csoport utasait hamarosan szólítjuk.
- Szia! - Na ne!
- Gallo Gaitán személyesen! - Javo, haver!
Mizu, Javo?
- Hogy vagy? De örülök neked! - Jól, és te?
- Én is. - Ezer éve. Minden oké?
- Minden oké. Veled? - Szuper. Én jól vagyok.
- Jól nézel ki. - Miami, bébi!
- Ott laksz? - Igen, a családommal.
- Szuper, az jó. - Veled minden rendben?
Ja, megvagyok.
Ember, ez őrület!
Esküszöm, tegnap pont rólad beszéltem…
Pár haverral.
Ha chekey ke piyekey.
Mi?
Minden okkal történik.
Hé, és az a hátrafelé menős dolog, az még mindig…?
Nem, azt abbahagytam, mint pár más dolgot.
Hűha!
De sokat tanultam belőle.
- Nagyon sokat. - Igen?
Igen, durva.
Ez egy utazás.
Rájössz, hogy mindig itt vagyunk, és mindig előre nézünk.
Mi jön most?
A kunenei törzsek mondják ezt.
Mindig előre akarunk menni,
de néha vissza kell lépni…
megnézni, hogy mi volt már ott.
Őrület!
Rájössz,
hogy legtöbbször már a tiéd az, amire a legjobban vágysz.
Kinyílik a csipád.
Beszállás a Miamiba tartó 702-es járatra.
Kérjük utasainkat, hogy fáradjanak a hatos kapuhoz.
Beszállás a Miamiba tartó 702-es járatra.
Kérjük utasainkat, hogy fáradjanak a hatos kapuhoz.
Gallo?
Jól vagy, haver?
Köszönöm.
De örülök neked…
Benito nem akar látni.
Elena, el akartam mondani valamit…
Értem.
Viszlát, Gabriel!
Vigyázz magadra! Nem nézel ki jól.
Nem is rossz.
Condominio del Libertador 5448.
- Segíthetek bármi másban? - Nem, csak ennyi.
- Kösz. - Köszönjük, hogy velünk ünnepel.
MONTE VERDE ÁLTALÁNOS ISKOLA
Üdv, Benito Ugaldéért jöttem. Az apja vagyok.
- Oké. - Köszönöm.
Igen.
Jaj, bocs.
TANÁRI SZOBA
Helló!
Ó, bocsánat.
Jöjjön be!
Üdv! Jó napot!
Elnézést az előbbiért.
Ez egy kicsit sürgős. Keresem a…
Egy gyereket. A neve Benito Ugalde.
Hányadikos?
Negyedik D.
A negyedikesek tornaórán vannak, ugye?
Igen.
Menjen a folyosó végére! Forduljon jobbra! Ott van a focipálya.
- Ott lesz a fiú. - Köszönöm.
Szia, törpi!
Bocs a zavarásért.
De meghívtak a partira.
Amin ott lesz az apukád.
Holnap lesz Ajuscóban.
Ne haragudj!
Igen, tudom, hogy mást vártál tőlem.
Igen, szörnyen viselkedtem.
De segítek neked megtalálni.
Ígérem.
Délben gyere értem a nagyihoz!
Beni!
- Nézd, mit hoztam! Hátha kell. - Egész nap használom majd.
Az enyém hol van?
- Az enyém? - Nyisd ki!
Na persze.
Nézd!
Pari és Gombi!
Tessék, teszteld le!
Pari hívja Gombit. Gombi, vétel.
Itt Pari… Vagyis Gombi.
Erre!
Mit gondolsz az útról?
Lesz majd más lehetőség. Menjünk!
- Tényleg? - Szia!
- Nem volt biztos, hogy jövök. - Örülök neked.
Bocs, ismered Enrique Vegát?
- Tudod, hol van? - Nem.
De szólhatok neki, hogy keresed. Hogy hívnak?
- Gallo. Gabriel Gaitán. - Gallo.
Üdvözöllek, Gallo!
- Titeket is! - Kösz.
Kösz.
Figyu… Ne együnk tacót?
- De. - Nyomás!
- Igen? - Hagyma, koriander. És mezcal.
- Menjünk! Mezcal? - Vagy ne?
Ó, igen!
- Nem tettél rá salsát. - De, zöldet.
Nem akarok csípőset.
Helló, jó estét!
Azt mondták, engem kerestek.
Helló! Hogy vagy?
Az IT-n dolgozol?
Igen. Igen, nos, én…
Én Gallo vagyok, ők pedig itt Diana és Benito.
Ricky.
- Szia! - Gallo!
- Szia! - Dianita!
- Jó az illatod. - Pacsuli.
- Benito vagyok. - Benito!
Szószos a pólód.
Fincsi a taco. Honnan van?
Nahát! Ugyanolyan haspók vagy, mint én, mi?
A feleségemmel csináltuk. Jó, mi?
- Nagyon jó. - Egyetek csak, hazavinni is marad.
Drágám!
Már alszik.
- A feleségem és a lányom. - Helló!
Később bemutatom őket. Érezzétek magatokat otthon!
- Köszönöm. - Benito!
Azt mondta: „Érezzétek magatokat otthon!”
Ébresztő!
Ez nagyon stresszes.
Tessék, nézd!
Mindene megvan a fickónak, mi?
Ha már van egy lánya, miért akarna még egy gyereket?
Ha megismer, mindenkinél jobban fog szeretni.
- Igen. - Á, utazás!
Imádok utazni.
- Ki nem, igaz? - Igen.
Nagyon örömteli dolog.
Ja, kétségkívül.
Hé, Benito! Kezdesz unatkozni ezen a felnőttbulin?
Mutatok valamit, ami tetszeni fog. Majd meglátod. Nem baj?
Ugyan.
Gyerünk! Menjünk!
Mit szólsz hozzá?
Nézd ezt a szépséget!
- Az első Nintendo konzol. - Hadd nézzem!
Működik, méghozzá nagyon jól. Igen!
- Van PlayStation 5-öd? - Persze. Imádom.
De nincs kivel játszanom.
Az online játék nem ugyanaz, tudod?
Hát nem.
Ismerted Alicia Ugaldét?
Csak mert… ő az anyukám.
Az anyukád?
Nem tudtam elmenni a temetésre. Sajnálom.
Nem voltam Mexikóban, amikor történt.
Amikor elment az ügynökségtől, mind nagyon szomorúak voltunk.
Nagyon…
boldoggá tett.
Tudni, hogy van egy olyan nő a világon, mint az anyukád,
sokat jelentett nekem.
Miért kérdezted, hogy ismertem-e?
A törpi azt mondta…
hogy tetszik neki egy lány.
A suliból?
Nekem nem mondott semmit.
Nem… Nem tudom.
Ricky rendes fickónak tűnik, mi?
Majd találkoztok, beszélhetsz vele…
- Igen. - Ugye?
De, biztos.
Nem baj, ha érzel, Gallo.
Érezni…
nem rossz dolog.
Igen.
Igen, igazad van.
Talán, nem is tudom…
Akarod, hogy maradjak?
Semmi baj.
Mondd meg neki, hogy később felhívom!
Köszönöm.
Mindent köszönök.
Tíz-négy, Gombi, hallasz? Vétel.
Tíz-négy, Beni…
Pari, kint vagyok. Minden rendben?
Benito, minden oké?
Gallo!
Lehagylak.
Siess!
Mielőtt elmegy.
Mi az? Minden rendben?
Nem ő az. Menjünk haza!
Még mindig szeretnéd, hogy megkeressük Erik Rubínt?
Nem. Már nem kopaszodom.
RODRIGO BELLO NOBLE (1981–2024) EMLÉKÉRE
SZERETETTEL ÉS ÖRÖK HÁLÁVAL. MINDEN PERCBEN VELÜNK LESZEL.
A feliratot fordította: Büki Gabriella